Pokusné zvíře - je každé zvíře, na kterém se provádějí experimenty. Jeho původ
může být různý, odchycené ve volné přírodě, vykoupené od chovatele nebo chované v laboratoři.
U pokusného zvířete obvykle postrádáme charakteristiku, informace o populaci z níž pochází.
Zvíře laboratorní - je zvířetem známých genetických vlastností a je rozmnožováno
jen pro laboratorní účely. Laboratorní zvíře má obecné vlastnosti zvířete pokusného, ale liší se
především v tom že:
- svým založením je určeno pro laboratorní výzkum
- vlastní přenosné a vhodné vlastnosti, které jej určují pro daný výzkumný úkol
- je definované z hlediska genetického a zdravotního stavu, atd.
- zůstává po celý život respektive po mnoha generací v podmínkách vyžadovaných a určených prováděným výzkumem
Biomodel - biologický model je živý systém, jeho studium dle určitých pravidel
dovoluje reprodukovat a analogicky odvozovat chování a vlastnosti původního jiného živého systému.
Biomodel by měl poskytnout nový pohled na řešenou problematiku. Zahrnuje sem modely na úrovni buněčné,
orgánové, tkáňové i celý organismus - zvířete. Dnes jsou známy a používány tisíce biomodelů a
jejich počet stále vzrůstá.
Zvířecí model - je živý organismus, jehož studium podle určitých pravidel dovoluje
reprodukovat a analogicky "odvozovat chování a vlastnosti člověka" nebo dalších živočišných druhů.
Definice zahrnuje modely určené pro studium fyziologických i patologických procesů a zákonitostí.
Zvířecí model nemocí - je živý organismus s vrozenou, přirozeně či uměle získanou vadou,
poruchou, patologickým procesem, nebo dispozicemi k onemocnění, jehož studium dle přesně vymezených pravidel
dovoluje reprodukovat analogicky odvozovat patologické chování nebo vlastnosti jiného objektu.
Genetické inženýrství s možností uměle změnit genetický kód (transgenní zvíře) nyní začíná stírat rozdíly
mezi uměle navozeným a spontánním, resp. genetickým modelem, a to tehdy, když transgenní zvíře je použito
k další přirozené reprodukci.
Akutní toxicita - zahrnuje škodlivé účinky, které se objeví během určité doby
(většinou 14 dní) po podání jedné dávky látky.
DL50 (střední letální dávka) - je jednotlivá dávka látky, která bude pravděpodobně
působit smrtelně u 50% exponovaných zvířat. DL50 je statisticky vypočtená veličina. Hodnota DL50 se udává
jako hmotnost testované látky na jednotku hmotnosti pokusného zvířete (mg.kg -1 tělesné hmotnosti).
CL50 (střední letální koncentrace) - je statisticky vypočtená koncentrace dané látky,
pro kterou lze očekávat, že u 50 % exponovaných zvířat povede během definované doby expozice nebo během určité
následné doby ke smrti. Hodnota CL50se udává jako koncentrace sledované látky ve standartním
objemu vzduchu (mg.1-1).
Netoxická dávka - při experimentu je nejvyšší dávka nebo maximální expoziční koncentrace, při které
nedochází k prokazatelnému poškození.
Subakutní / subchronická toxicita - zahrnuje poškozující účinky, ke kterým dochází u pokusných
zvířat v důsledku opakovaného denního podávání nebo expozice chemickým látkám. Doba podávání trvá krátce ve srovnání
s dobou života příslušného živočišného druhu.
Nejvyšší snesitelná dávka - (Maximum Tolerated Dose = MTD) je dávka, která vyvolává zřetelné projevy
toxicity, avšak bez podstatných vlivů na dobu přežití zvířat během trvání příslušného testu.
Drážděním kůže - se rozumí vyvolání vratných zánětlivých jevů po aplikaci testovací látky.
Drážděním oka - se rozumí vyvolání vratných změn na oku po aplikaci testované látky na povrch oka.
Senzibilizace kůže - (alergická kontaktní dermatitis) je imunologická reakce pokožky podmíněná testovanou látkou.
nahoru